Om ni tänker lämna kvar de andra, så stannar jag här.
Din jävel!
Vill du inte träffa din mor?
Till och med hon skulle stödja mig.
Vi borde ge oss av tillsammans, så långt bort vi kan.
Vad gör ni? Yuan-soldaterna är på väg hit. Nu går vi!
Prinsessan går först. Joojin-soldater!
Beordra dem att bära. Nu!
Den här bärstolen sinkar oss alldeles för mycket.
General... Yuan-soldaterna, då?
- De vill att ni stiger av. - Vem vågar säga det?
Stig av.
Beordra dem att bära den, på en gång!
Sluta!
Prinsessan blir måltavla för fienden på grund av stolen.
Yongho-soldaterna och jag vaktar längst bak.
Det är onödigt att möta männen som jagar oss.
Jag fattar besluten här.
Nu går vi!
Håll 2O stegs mellanrum mellan er och de andra när ni går ner.
Om vi är för långt ifrån varandra riskerar vi att bli överrumplade.
Är du rädd?
- Stanna här så länge, då. - Jag går i ditt ställe.
Bevaka kullen.
De andra ger sig av.
Invänta min signal!
Gör som jag säger. Danseng!
Löjtnant Byuljang?
Vi tar hand om allting här. Skydda prinsessan.
Titta! Löjtnanten kommer.
- Se till att lämna över det. - Ni kan lita på min man, Ers Höghet.
De kommer!
Skynda er!
Spring!
Prinsessan gick däråt.
- Rör dig inte! - Kom inte nära!
Rör mig inte!
- Du kunde ha dödat en prinsessa! - Skrik inte åt mig!
Du kan inte göra vad som helst bara för att ni är prinsessa.
Släpp mig.
- Löjtnant... - Är du oskadd?
Vad hände med Yongho-soldaterna?
Hjälp mig upp.
Vad hände med fienden?
Sergeant Daejung ledde Joojin- trupperna att utplåna dem, sir.
- Och prinsessan? - Hon är på väg, sir.
Jag har vilat klart. Vi bör ge oss av nu.
Det är sent. Ni måste vila mer, sir.
Det är bättre att ge sig av tidigt i morgon.
Res dig upp, sa jag!
Sir, ni kan gå om ni vill. Vi tänker sova lite först.
Du kontrollerar dem.
Jag lät det ske förra gången, men nu tolererar jag det inte längre.
- Låt honom vara! - Dochoong, sätt dig...
- Lägg ner ditt svärd. - Hur vågar du?!
Löjtnant! Grip honom omedelbart!
På en gång!
Kan inte Daejung leda oss tills vi når fästningen?
Dochoong!
Du borde låta sergeanten leda oss till fortet.
Tror ni att ni tog er hit på egen hand?
Någon fick fatta svåra beslut. Inser ni det?
Jag fattade besluten å allas våra vägnar.
Den som försöker stoppa mig nu kommer att få halsen avskuren.
General, ni håller fortfarande på att återhämta er.
Du är den jag allra helst vill döda. Du...!
Varför hindrar ni inte generalen?
General, kom tillbaka!
Du må leda dessa stackare, men det förändrar inte situationen.
Tror du att han orsakade allt detta?
Jag ser inte framtiden.
Du bör hålla dig till generalen.
Jag vill ta med mig alla hem.
- Vi måste ge oss av! - Har ni drömt en mardröm?
Fortet är inte långt härifrån. Vi bör ge oss av snart.
Alla sover ju, Ers Höghet.
Oroa dig inte. Han kan inte ha hunnit långt.
Även om han velat komma tillbaka, hade han inte gjort det.
"Jag är prinsessa i Ming-imperiet. Jagade av Yuan-trupperna"-
- "beger vi oss mot Weihais fort. Skicka era trupper." Weihai!
- Vi tar oss runt skogen. - Det är omöjligt, sir.
Deras mål är där skogen tar slut.
Jag lovade att inte återvända utan prinsessan.
Vi är villiga att riskera våra liv. Vi är inte rädda för döden!
Var försiktig. Ni är gravid.
Tack.
Daejung!
Var är dina sår?
Giftet i hans kropp är neutraliserat.
- Hjälp generalen upp. - Jag kan resa på mig själv.
General, res er upp.
Kalla mig inte general längre.
Ni är fortfarande general. Ni ledde gruppen väldigt bra. Följ med oss.
Följ med mig.
En brunn!
Var är alla båtarna? Och var är Ming-armén?
- Vi trodde på slynans ord. - Det är inte prinsessans fel.
Vems fel är det, då?
- Du sa ju till oss att komma hit. - Sluta nu!
Yuan-soldaterna är snart här. Vad gör vi?
Vi ger oss av.
Stäng portarna!
Leta upp nånting att använda som reglar!
Ta hit en soldat som pratar koreanska.
Korea har i flera år varit undersåte till det stora Yuan-imperiet.
Om ni överlämnar prinsessan kommer alla att få leva.
Daejung, vi kan inte besegra dem.
Prinsessan är inte längre er angelägenhet, eller hur?
De vill ha mig. Ni har redan hållit ert löfte.
Ni behöver inte offra er själva.
Om ni inte överlämnar henne kommer vi att utplåna er!
Daejung, du måste fatta ett beslut.
Snälla, hjälp oss!
Portarna öppnas!
Han lever fortfarande.
Han har förstört allting!
De som vill ge sig av får göra det. De som vill stanna, de stannar.
Älskade!
Upprätta ett läger. Vi ska dra ut i krig.
Vad är det du håller på med?
Sergeant Daejung! Vi hittade bambu på baksidan.
Försvinn härifrån!
Du är fortfarande blek.
Jag mår bra.
- Vatten! Det finns vatten i brunnen! - Det finns vatten här!
De är duktiga och snabba krigare. De anfaller porten först.
Sen klättrar de upp. Det här är en svår situation.
General, var snäll och led oss.
Jag vill inte bli en dåre igen.
Alla vet att koreaner är duktiga krigare.
Det beror på att de har utmärkta ledare.
General!
Jag ska själv slåss. Jag var den som startade det här.
Vi ska förena oss nu.
Det här angår ingen annan. Det är mitt krig.
Låt soldaterna berusa sig och låt dem sova tills solen går upp.
Vi måste hämta prinsessan och återvända till basen.
Vi har inte vilat på tre månader.
Och om Ming-trupperna kommer?
Det finns bara vi och dem här.
Hur många av oss överlever?
Stanna vid min sida.
Tack så mycket!
Kusten är klar. Vi försvarar längst fram.
Munken bevakar prinsessan och de äldre.
Tolken och jag tar hand om porten.
- Du och Dochoong tar östra sidan. - Dochoong och jag tar östra sidan.
Jag då, sir?
Du har också en sak att göra.
Gå inte ut, aldrig! Hör ni det?
l annat fall bestraffar jag er!
Dra!
Ni har gjort många.
Jag tror att de kommer nu...
Skjut på min signal!
Vänta tills de kommit närmare!
Skjut!
Yuan-soldaterna kommer!
Skär av repen!
Stå kvar på din post!
Daejung, skynda dig!
General! Budbäraren har anlänt!
Dra tillbaka dina män!
Vi har order om att retirera!
Vi har nästan vunnit redan!
- Du ska dö! - Shiao Lee!
Titta... De har vit flagga.
En hög ledare har dött.
- Det blir svårt att besegra dem. - Om de anfaller igen...
Varför skulle vi retirera?
- Gräv en djup brunn på kullen. - Vi höll på att besegra dem.
Cookoo är död.
Han dog när vi lämnade högkvarteret.
Vi ska hålla en minnesstund och sen fortsätter vi anfallet.
Varför lämnade du din post?
Många dog på grund av dig!
Sluta! Du får alla att bli arga.
Sluta gråta. Vi har ändå vunnit.
Kejsaren behandlar er som lojala undersåtar. Han ska belöna er.
Belöna oss? Vem fick oss att bege oss ända hit?
Både min man och min dotter har dött på grund av er!
- Om ni ger er av blir vi räddade. - Vi kommer alla att dö förgäves!
Löjtnant!
Vad försöker de göra?
Vattenkanalen är blockerad!
Allting är över i morgon.
Cookoo Temur startade ett redan förlorat krig.
Drömmarna om den store Djingis Khan kanske bleknar.
Vi förlorar stridsviljan om du fortsätter prata så där.
- Låt oss återvända till slätterna. - Utan vidare?
Vi tar prinsessan med oss.
- Barnen väntar på dig. - Varför just på mig?
Jag har inget med dem att göra.
Det är inte ditt fel att du vill undvika strid.
Du sa att det var oansvarigt.
Du hade rätt.
Jag är en elak ynkrygg.
l den här situationen är det svårare att inte slåss än att slåss.
Det är meningslös grymhet.
Att inte slåss tyder på mod.
Jag har studerat Konfucius läror. Jag drömde om en perfekt värld.
Jag är bara en lantbo och jag kan inte bli regeringstjänsteman.
Därför följde jag med på färden. Ingen annan ville följa med.
Varför ska alltid jag ha en sån otur?
Be i hundra dagar för Buddha. Han hjälper dig.
- Fungerar det? - Jag trodde du ville träffa barnen.
Hon ska föda nu!
- Vi behöver varmt vatten. - Vi har inte ens vatten att dricka.
Vad gör ni här? Ge er i väg!
- Vart ska han gå? - Vilken dumbom!
- Gå och berätta för de andra. - Jag hämtar honom.
Var försiktig.
En fiende!
Två fiender försvann med vatten.
Var är Danseng?
Han var alldeles bakom mig.
Ta repet! Fort!
- Vänta! - Kom tillbaka!
Ta det här!
Det var listigare än väntat. Vill du försöka?
Räck mig handen!
Nej!
Sluta grina!
Låt honom gråta.
Varför kom du hit? För att du skulle gråta för oss när vi dör?
Innan vi gör det vill jag ha tillbaka mitt öga!
Du skulle skaffa fram en båt! Kan inte en prinsessa göra det?
Varför gjorde du så där? Varför?! Slå mig igen!
Klandra inte prinsessan. Jag fattade besluten.
Hur kommer du att ta ansvaret för en sån här situation?
Vi kan skicka ut prinsessan ensam. Varför kan vi inte göra det?
Släpp mig, din jävel!
Någon måste berätta för prinsessan om det här.
Håll tyst!
Sergeant! Låt honom tala.
General, vad pratar de om?
Ni är ynkryggar, allihop!
Då tar vi och hugger huvudet av henne!
Om vi hänger hennes huvud utanför, kanske de vänder om.
Vad pratar Yeosol om? Berätta.
- Att ni borde skickas till fienden. - Tig!
Ska jag säga att han vill hugga huvudet av henne?
Har du nån aning om hur mycket du sårar henne?
Jag kom ända hit för endast en person!
Önska aldrig det du aldrig kan få. Glöm inte att du är en slav.
Jag hörde om en slav som hette Manjuk. Han sa:
"Folk är sig lika. Finns det ett frö som har sitt namn skrivet på sig?"
Han halshöggs efter att han hade sagt det.
Jag hugger av den hand som närmar sig min hals.
Mitt svärd är inte barmhärtigt.
Vill du försöka?
Många människor har redan dött.
Vill ni också döda varandra?
Från och med nu, vad som än händer... Hjälp mig inte.
Det blev en pojke!
Välsigna barnet för resten av hans liv, Ers Höghet.
Ska barnet få frysa ihjäl?
Hon ska inte välsigna nån.
Ta in barnet nu - skynda på.
Ers Höghet...
Förlåt oss.
Ge mig en häst.
Jag tänker lämna fortet!
Vänta, Ers Höghet. Vad har vi slagits för?
Alla vill att jag ger mig av.
Som prinsessa av Ming kommer jag att avsluta kriget på egen hand.
Jag ber er - ge er inte av.
Vill ni att jag tar mitt eget liv här?
Stå still. Jag ger mig av nu!
- General! - Flytta på dig.
Koreaner ger inte upp er. Var snäll och lita på mig.
Hur vågar du blockera min väg?
Gör ingenting överilat. De kommer att leta upp oss.
Stanna här!
Vaktar du fortet?
- Döda honom! - Vänta!
Ge honom hans svärd.
Vad hände med de andra? Hur mår Yeosol?
Ligg kvar där.
Daejung! Kom hit!
Ni kan inte röra er, sir.
Palatset kvävde mig.
Jag trodde att jag kunde bli fri om jag gav mig av.
Det här är mitt fel.
Jag är så rädd. Jag står inte ut mycket längre.
Jag är också en ynkrygg.
Jag var alltid rädd för att folk skulle märka det.
Jag förtjänade inte att bli kallad general.
Kom hit, allihop!
Han ser ut att vara död.
Han rör på sig!
Han är verkligen seglivad.
General, vad menas med det här?
Om de kommer ut för att rädda honom tar vi lätt över fortet.
Om de inte gör det... Då är krigaren min.
Någon måste hämta honom.
- Jag gör det. - Vi dör om vi öppnar portarna nu.
Vi går rakt i fiendefällan.
Ska vi bara vänta och se på?
Vi får döda honom själva.
Ska jag kasta en fackla?
Månen lyser klart.
Sergeant Daejung...
Gör det inte! Du tycker ju också om honom.
Daejung...
Ser du mig fortfarande som en general?
Jag vill leda striden i morgon.
Vi har gått igenom mycket. Ett under att vi nått så här långt.
Ordspråket lyder:
Om en soldat vill leva, så dör han. Om han försöker dö, överlever han!
Vi måste hålla ihop. Även om vi tvingas möta döden till slut.
De kommer att ta sig in.
Och då använder de de här bomberna.
Res på er.
Vi ska skydda er, Ers Höghet.
Vill du bli general för det stora Yuan-imperiet?
Jag är en fri man. Döda mig.
De har aldrig insett ditt värde.
För att bygga upp Yuan-imperiet behöver vi modiga krigare som du.
Du påminner om min döde far.
Vi påminner väldigt mycket om varann. Vi är som bröder.
Det här har pågått alltför länge. Döda dem allihop!
Innan solen gått ner återvänder vi till prärien.
Vänta!
De tänder eld!
Spring!
General... Vi misslyckades.
Daejung...
Jag har alltid önskat mig en hedersam död.
Det var min dröm.
Vi måste slåss tillsammans!
Dochoong!
Se till att prinsessan lämnar fortet - nu!
Många soldater har dött på grund av dig.
Yeosol...
Min son...
Det är för farligt.
Du kan inte ta dig över med båt.
Jag måste ge mig av.
"Endast de som reser ska se de dunkla vägarna som leder hem."